Har De en penny til de fattige på denne skønne første juledag?
Og således skete det -
- på denne første juledag for syv år siden...
Hvorfor mærker jeg kulden?
Hvorfor mærker jeg den, hvis jeg kun er her i ånden?
Kulden, du mærker, kommer indefra, fra din sjæls inderste.
Før mærkede du den ikke, men nu gør du.
Skal jeg være medmenneskelig og blid, må jeg have tykkere sokker.
Når ægte følelser vender tilbage, vil det prikke og stikke -
- som nåle i dit hjerte og stifter, der holder billeder af fortiden fast.
Kom. Følg Mary på skæbnens sti, og bevidn din gerning.
Og husk, at dette ikke handler om dig, Ebenezer Scrooge.
Det handler om hende.
Glædelig jul, frue.
Kære Gud, tilgiv mig. Kæreste Bob, tilgiv mig.
Børnlille, tilgiv mig. Jesus, se bort.
Kom ind.
Jeg behøver ikke bevidne dette... Jeg behøver ikke være her.
- En drink? - Nej. Jeg beder Dem.
Lad os blot få dette oversået. Jeg lovede at være tilbage til...
- Til ...? - Når de hælder brandy på desserten.
En perfekt juletradition.
At hælde god brandy på en allerede bagt budding og stikke ild til den.
Men brænder buddingen på og spilder brandyen.
For øjeblikket.
Og hvad er øjeblikket? Jeg har brug for klarhed.
- Vores aftale. - Jeg har brug for klarhed.
De vil... give mig penge -
- hvis... jeg lader Dem... gøre, hvad De vil.
Og hvad... vil jeg?
- Jeg har brug for klarhed. - Skal jeg sige det højt?
Ja.
Jeg antager... at De vil have samleje.
For at udtrykke det klart:
De er villig til at have samleje med mig -
- for de 20 pund, jeg har lagt på kaminen -
- plus de ti, jeg lagde som depositum for Deres dyd.
For Guds skyld...
- Gør De det for Guds skyld? - For min søns.
- Som De ved... - Ja. Jeg ved det.
Jeg beder Dem... Hele min familie venter.
Jeg gør udelukkende dette for at redde mit barns liv.
Deres årsager er ikke en del af mit eksperiment -
- og interesserer mig derfor ikke.
Alle har deres grunde til at ønske eller have brug for penge.
Det er ikke kernen i dette. Mit eksperiment drejer sig om valuta.
Det skal afklare, hvor meget et godt menneske vil gøre for penge -
- og hvor meget hver slet gerning ville koste.
Derved fastslås en form for valutakurs -
- en menneskelig valutakurs.
Det minder om kursen på børsen.
Bortset fra, at det nu... gælder Deres dyd.
Deres dyd er på auktion.
Og enhver tvivl, jeg måtte have, om menneskets natur.
Første gang... anden gang.
Solgt.
Jeg har ingen interesse i Dem...
...eller i nogen anden på den facon længere.
Det samkvem, jeg søgte, var af ren videnskabelig karakter.
De er en hengiven hustru... en kærlig moder.
Men på første juledag -
- var De villig til at løbe igennem byen i sneen -
- og bryde samtlige hellige løfter og bud -
- i bytte for penge.
Tag dem... De har givet mig det, jeg ville have.
Bevis.
Glædelig jul.
Nævn aldrig dette.
Jeg vil aldrig fortælle Deres mand om det.
Men skulle han overveje at opsige sin stilling -
- kunne sandheden slippe ud.
Så jeg regner med, at De tilråder besindelse vedrørende hans karriere.
Jeg værdsætter i høj grad Deres mand.
Og gå så hjem og brænd Deres budding af.
Det vil jeg gøre.
Og jeg vil bede en bøn.
Om, at det en dag vil ske...
...at en eller anden retfærdighedens magt...
...griber Dem ved struben...
...og slæber Dem hen til et ægte, lysende spejl -
- så De kan se sandheden i Deres spejlbillede.
Og at sandheden vil åbenbares for alverden.
Jeg er en kvinde... og kan hidkalde den slags ånder.
Og det gør jeg fandeme.
Humbug.
Er det sandt?
Var det Mary Cratchit, der hidkaldte dig?
Se engang.
Ikke engang nu.
Ingen prikken... Ingen stikken.
For fanden da... Hvorfor skulle jeg tænke på andre?
Husk blot -
- at pengene, jeg gav Mary Cratchit, reddede hendes søns liv.
Og Tim lever stadig.
Så hvis du vurderer dyd ud fra konsekvenser af handlinger -
- frem for motivet, så har vi set mit tidligere jeg gøre noget godt.
Bravo.
Du er en klippe, en bunke småsten.
Et hjerte, der er fortabt og aldrig bliver fundet.
Solen afmåler min bevilling.
Min tid med dig er slut.
- Er jeg tilgivet? - Hvor mange gange skal det siges?
- Det drejer sig ikke om tilgivelse! - Hvad så?
Hvordan kan jeg finde eller føle noget, der er uvist?
Det er nu middagstid.
Den anden ånd vil komme, når uret slår midnat.
Den anden ånd vil gennemsøge snestormen efter dit hjerte.
Og hvis den kun finder sten og is, må Ebenezer Scrooge være forbandet!
Vent. Hvad kan jeg forvente? Hvad forventes der af mig?
Mine tanker er mine, men min sjæl er jeg ikke herre over!
Ånd, sig, hvordan jeg kan ændre det!
Ånd, er der håb?
Har han ændret sig? Ånd, sig noget.
Sig, at du formåede at forandre ham. Jeg kan ikke blive her for evigt.
Sender de dig?
Glædelig jul.
Glædelig jul, hver og en.
Mange goder.
Fremgang. Jeg mener for jer, ikke for mig.
Glade hilsener, etcetera.
Glædelig jul, hver og en.
Og således forsætter det.
Hult, falsk, påtvunget.
År efter år uden nogen ende.
Ebby.
Ånd?
Vent udenfor... Fader har forladt os. Langt om længe.
Lottie.
Du betalte for min begravelse, men her er jeg.
Nutidens juls spøgelse.
En nutid, du ikke kender til -
- som de færreste kender til, før de tvinges til at se.
Kom med... Kom så.
Havde jeg vidst, hvad du gjorde dengang, havde jeg udvist...
Lad mig om at vise, så kan du tage ved lære.
Og forhåbentlig begynder du snart at føle.
På med tøjet.
Du husker måske, at jeg var lidt af en videnskabskvinde.
Og det er jeg stadig.
Jeg vil vise dig noget i videnskabens tjeneste.
Du holder jo af eksperimenter.
Ethvert studie af menneskesamfund vil vise -
- at samfundets succes afhænger af fællesskabets funktion.
Og den afhænger af forskellige særskilte faktorer.
Jeg sagde engang, at du var den klogeste, jeg kendte.
Senere sagde jeg også, at du brystede dig lidt af det.
Følg nu med.
Vores første casestudie. Det er første juledag.
Ikke fortid eller fremtid, men her og nu.
Det er ikke en let tid for Bob og Mary.
Der er ikke meget til overs til gaver.
Bob reparerer Belindas gamle skøjter -
- så hun kan skøjte på dammen på første juledag, som hun elsker.
Mary nedskriver en historie, hun fik fortalt som barn -
- ud fra sin hukommelse. Hun har en god hukommelse,
Historien om Ikaros.
Hun illustrerer den som gave til Tim.
Har de ikke råd til bøger?
Tim vil værdsætte denne bog mere end en fra en butik.
Hvis blækket bekymrer dig -
- tilbød Bob at stjæle noget til hende fra dig -
- men hun nægtede.
Hun ville ikke have noget i hjemmet, som Ebenezer Scrooge havde rørt.
Det er jul.
- Glædelig jul. - Glædelig jul.
Er dette et eksperiment? Vil du presse blod fra mit hjerte?
Nej, jeg viser dig dette som en trøst.
Gjorde du? Nej da.
De har ingen penge, men lyt.
Værsgo, Belinda. Og den er til dig, Tim.
De manglede penge kompenserer de for med kærlighed.
- Frugt og nødder. Sådan. - Til deling, Belinda.
- Kan du se videnskaben i det? - Småkager. Tak.
Kærlighed får dem til at reparere, tegne, skrive og nøjes.
Mine skøjter.
Uden kærlighed ville de forlange penge til nye skøjter og bøger.
Enhver Bob Cratchit i England lever af halvt penge... halvt kærlighed.
- Skal du ud at stå på dem i dag? - Ja.
Den her bog er smuk.
Pas på. Blækket er måske stadig vådt.
- Tusind tak for dem. - Det var så lidt.
Ebenezer, det er mig.
Det er kærlighed.
Kærlighed redder systemet fra revolution.
En videnskabelig og økonomisk årsag til at tage den til sig, Ebenezer.
At se værdien i den.
- Du håner mig. - Du håner dig selv.
Du værdisætter ting, der ingen pris har.
Hvor mange lys er der på træet?
Og klokker? Hvor mange klokker?
Og gaver til børnene? Hvor mange var der?
Du talte ikke.
Du stirrede længe, men du talte ikke.
Før talte du alting. Denne gang... så du.
- Er det godt? Er det fremskridt? - Det må du svare mig på.
Er du ikke den, der ved alt?
Kan du lugte det, Ebby?
Dagen går hurtigt. Det er allerede aftensmadstid.
Og der er gås.
Mary, som stakkels enke fik jeg et dusin invitationer.
Jeg fryder mig over at have takket ja til din.
- En finere gås er aldrig set. - Og den var billig.
Den havde et brækket ben eller et, der var for kort eller noget.
- Bob, skær for. - Efter maden vil jeg stå på skøjter.
- Jeg vil med. - Du kan ikke gå og slet ikke skøjte.
- Belinda, hold op. - Jeg vil skøjte en dag.
Det vil du, men min bog kan lære dig at flyve.
- Er der plumbudding i år? - Middag først.
Selvfølgelig. Den er i kedlen.
Hælder vi brandy på og tænder ild til den?
Ja, men du får et stykke uden brandy.
Var der ikke et år, hvor mor gik glip af brandyen?
- Hvornår? - Sikke en skam.
- Kom nu, far, jeg er hundesulten. - Også jeg.
- Tim. - Tak.
Se bare her. Hjalp I til, Belinda og Tim?
Jeg plukkede gåsen.
Mangel på penge kan familien overleve.
Mangel på sandhed kan de ikke.
- Mary. - Jeg har det fint.
- Vi skulle drøfte... - Hvordan?
Det er, som om hele sagen er hos os her i huset.
Jeg må fortælle dig det, Bob.
Jeg må sige sandheden. Jeg kan ikke...
- Mor, Martha prøver at skære for... - Øjeblik, Belinda.
- Skynd jer. - Kom nu, mor!
Jeg vil fortælle dig, hvor pengene til Tims operation kom fra.
Det er, som om hun kan se mig.
Nogle gange gør stærke følelser, at de kan se ånder.
Mary, hvis du vil fortælle mig sandheden her og nu, så gør det.
Og helst før gåsen bliver kold.
Sandheden er... at der ikke er nogen rig fætter i Amerika.
Jeg opdigtede ham.
Den første juledag gik jeg...
Jeg gik... hjem til Margaret Henderson.
Lady Henderson.
Husker du hende? Hun gik fra forstanden.
Jeg husker fra min tid hos hende, at hun havde så mange diamanter.
Jeg spurgte, om jeg måtte få et par øreringe.
- Hvorfor lyver hun? - For at bevare dagen og sin elskede.
Hun var gammel og forvirret.
Og så vidt hun vidste, kunne jeg lige så godt have bedt om en småkage.
Hun sagde: "Ja, tag dem."
Jeg tog diamanterne fra smykkeskrinet og solgte dem.
Så... der har du det.
Her står jeg foran dig.
Din kone... smykketyven.
Sådan fik jeg pengene.
Min egen, dette sandhedens øjeblik er den bedste julegave nogensinde.
Jeg har noget at fortælle jer alle sammen... Kom.
Mine kære, jeg har en nyhed.
Familien Cratchit, hver og en, jeres far har noget at fortælle jer.
- Bob, lad os spise først. - Nyheden vil fremme fordøjelsen.
- Hvilken nyhed? - Må vi spise imens?
- Stille, Belinda. - Jeg...
Jeg vil annoncere en beslutning... med hensyn til min karriere.
Jeg har besluttet, at mandag morgen den 26. december, det er i morgen -
- tager jeg hen på kontoret og afleverer min opsigelse -
- til den gamle gnier Ebenezer Scrooge.
- Ja. - Mary, vær ikke bekymret.
Jeg har fået tilbudt en stilling af mr. Thwaites fra Thwaites og Langley.
Han væmmedes ved nogle ting, Scrooge havde sagt til ham på gaden.
Så han sendte mig et tilbud.
Og den bedste del er -
- min julegave til hele familien.
Min nye stilling giver to shilling mere per uge.
Så næste år er der nye skøjter til dig, Belinda.
- Og du får ægte vinger, Tim. - Far, tak.
- Tak, far. - Det var så lidt.
- Bob, tillykke. - Tak.
Mary?
Du hader om nogen Scrooge. Når jeg siger op, er vi fri for ham.
Vi bliver aldrig fri for ham.
- Hvad mener du? - Så er det godt.
Vi får fejret julen, Bob... Og så må vi tale sammen igen.
- Mary... - Vi får fejret julen!
Se så. Den lykkelige familie er bragt til tavshed af dit eksperiment.
Hun skal vide, at hvis Bob Cratchit siger op, vil jeg intet afsløre.
- Lad mig sige det. - Hun fornemmer dig.
- Vi må gå. - Forsvind fra mit hjem.
Forsvind fra mit hjem.
Forsvind fra mit hjem!
Se engang, Ebenezer.
Det forslåede og knækkede lig af første juledag.
Set med dine egne øjne.
Og lyt nu.
Netop denne julemorgen i en dal langt herfra...
...synger de.
Hvor er vi?
Det er en julemindehøjtidelighed -
- for dem, der mistede livet under katastrofen i Trechloddfa.
Hvad ser du?
- Hvad bør jeg se? - Ingen tårer og selvmedlidenhed.
Du ser mænd, kvinder og børn i forening.
- De nærer intet had. - Der er lidt had.
Den knøs.
Han tager toget til London hver juleaften -
- for at besøge Jacob Marleys grav.
Han mistede sin far og to brødre til jeres finanser.
Du godeste. Du vækker frygteligt stærke følelser.
Kunne jeg gøre det om, ville jeg ikke spare på tømmer.
Kunne jeg gøre det om, ville jeg ikke være mig selv.
Dér... Den første prikken... Den første stikken.
"Opført til ære for de 17 modige heste -
- som døde under jorden første juledag om morgenen."
Husker du Lyn?
Den sorte hest, jeg red på til skole, før jeg blev sendt væk.
Ja.
Da jeg rejste, solgte fader den.
Netop som da jeg var dreng... og han solgte mig.
Ebenezer... min tid med dig er næsten forbi.
- Vær sød at tale om det. - Jeg er bare...
Jeg føler fortrydelse.
Det føles... som en...
...som en klump i halsen, en sten i halsen.
Fortrydelse.
Det er en begyndelse, ikke sandt?
Jeg burde have takket dig... for at få mig væk fra den skole.
Hvor jeg nu ved, at jeg var en del af en handel -
- mellem en skolemester og vores fader.
Min fader... Min egen fader.
Sådan... Så blev det sagt højt.
Hvis blot at sige det overvandt det, ville jeg råbe det. Det gør det ikke.
Lottie, jeg burde have... elsket dig.
Men særligt du af alle må forstå...
...at det var for sent.
Du kom med din vogn og din pistol... men for sent.
Det vil jeg sige til mit forsvar.
Ebenezer... når den næste ånd kommer...
...så vær sød ikke at fremsætte undskyldninger.
Han er den frygtelige af os... den ukendte af os.
Og den, der afgør det.
- Han har ingen interesse i fortiden. - Lottie.
Kun i fremtiden.
Gå ind igen. Han venter.
- Lottie... - Farvel, kære broder.
Jeg kunne ikke elske dig.
Jaså... Dette er altså fremtiden.
Ånd?
Når klokken kimer, kommer ånden. Ja, jeg forstår.
Jeg er klar.
Jeg forstår. Du er de fremtidige jules ånd.
Og da fremtiden altid er uvis, må du ikke tale.
Ja... Jeg har et hjerte.
Jeg er klar til at se, hvad end du vil vise mig.
Mit kontor.
Du godeste, se alt det kul... Jeg må være udenbys.
Det ligner sig selv. Vi er ikke langt ude i fremtiden. Hvilket år er det?
"Kære mr. Scrooge, dette brev skal informere Dem om -
- at jeg per dags dato opsiger min stilling."
Så han gør det. Han siger op.
"Før jeg tager min afsked, skulle De vide -
- at De er det mest ubehagelige, udspekulerede, umenneskelige ..."
Far, kom. Det er Tim. Der er sket en ulykke.
- Hvornår? Hvordan? - Han tog hen til dammen.
Han lånte mine skøjter uden at sige det til nogen.
Ingen tog med ham.
Kom så, kom så!
Vent... Min søster sagde, at du afgør det. Afgør du det nu?
Står det i din magt at ændre ting? For så...
Jeg? Kan jeg ændre tingene? Hvordan?
Mener du, hvis jeg gjorde tingene om? Så lad mig det.
Jeg fortjener ikke en chance mere, men jeg ved, hvad jeg må...
Tim, du bliver dødeligt syg.
Eller har døden taget dig?
Er han død?
Mellem liv og død.
Tim? Tim! Hvis du kan høre mig, må du overleve!
Hold dig i live, Tim! For din mors skyld!
Vi er her, lille ven. Bliv hos os.
Reglerne kan rende mig!
Vi er her, lille ven.
Nej, nej, nej. Forlad os ikke, Tim.
Tim, Tim, nej!
Mig... selv.
Hvilket år dør jeg?
Men det er jul.
Ingen sørgende, kun materielle goder.
Faktisk, ånd, er jeg ligeglad.
Det er mig ligegyldigt, hvordan det går mig.
Jeg kerer mig kun om én ting.
EBENEZER SCROOGE, DER DØDE DEN 25. DECEMBER 1851
Bravo... Bravo.
Jeg er bekendt med min skæbne.
Og du ved, hvad jeg vil spørge om.
Hvordan gik det Tim Cratchit?
Uanset hvad, får intet dem til at bukke under.
Ikke engang døden.
Intet får dem til at tvivle, fordi de har...
Ånd, jeg må vide hvorfor.
Hvad var årsagen til alt dette?
Hvorfor opsøgte I ånder mig?
Hvorfor vise mig alt dette?
Hvad var formålet?
TIL MINDE OM JACOB MARLEY
Jeg er usikker på årsagen, Ebenezer, men jeg ved, hvad formålet var.
Det drejer sig om frelse og vores fælles ansvar.
Alle tre ånder har udført deres arbejde.
Jeg bad dem give mig et sidste forsøg.
Vi var så grueligt galt på den.
Indrøm i det mindste det.
Nej... Nej, jeg nægter.
Jeg nægter at forandre mig.
Intet af det nyttede, for jeg nægter at blive frelst.
Men for gud skyld, Ebenezer. Hvorfor?
Denne skæbne -
- denne pisbefængte, andenrangsgrav er nøjagtig, hvad jeg fortjener.
Og hvis frelse resulterer i en form for tilgivelse, ønsker jeg den ikke.
For jeg ville formå at retfærdiggøre det hele i henhold til konsekvensen.
For det er sådan, jeg er.
Det eneste...
Det eneste, jeg vil bede ånderne om, det eneste, de bør ændre...
...er at skåne hans liv.
De stakkels mand. Er De uskadt?
Jeg er mere end uskadt. Jeg kan mærke ting.
Og jeg kan mærke, at jeg mærker dem.
- Mærke hvad? - Lige nu, ondt i bagen.
Av... Ja.
Jeg ville drysse dette på isen tidligere.
Men grundet julen glemte jeg det.
Ja... ja.
Alt her i livet kan man vælge at tage ved lære af.
At drysse grus på isen er noget, en person gør for andres skyld -
- uden at forvente nogen form for belønning.
En ny filosofi om menneskets natur opsummeret i en håndfuld grus.
- Slog De hovedet? - Tilgiv mig.
- Glædelig jul, hr.! - Det er det. Det er det, ja.
- Glædelig jul, hr. - Glædelig jul til Dem.
Glædelig jul.
Dette vil jeg gøre. Dette vil jeg gøre med glæde.
Ingen vil skøjte her til jul!
Mary, som stakkels enke fik jeg et dusin invitationer.
Jeg fryder mig over at have takket ja til din.
- En finere gås er aldrig set. - Og den var billig.
Den havde et brækket ben eller et, der var for kort eller noget.
Bob, skær for.
- Jeg skal stå på skøjter. - Jeg vil med.
- Du kan knap gå og slet ikke skøjte. - Belinda dog.
Jeg vil stå på skøjter en dag.
- Venter du gæster, Martha? - Næppe.
- Du gode gud. - Ja, jeg er uønsket, men denne...
- Hvad vil De her? - I dag må jeg gøre dette.
- Jeg vil sige tre ting. - Ud.
En, to, tre, og så går jeg.
- Punkt et: - Forsvind.
- Jeg ved, De vil sige op. - Bob?
De kan sige op med min velsignelse. Ja, velsignelse.
- Hvordan ved De det? - Det gør jeg bare.
De gør det på et passende tidspunkt, for i morgen lukker jeg firmaet.
De skal ud af mit hjem.
Scrooge og Marley vil ikke længere handle i denne verden.
Som et tegn på god vilje er mit sidste punkt på agendaen...
- Forsvind fra mit hjem. - ...at skrive en check på 500 pund.
Den udstedes til Dem som tak for tro tjeneste.
Så nye skøjter til dig, Belinda, og flere bøger til dig, Tim.
Mor, hvordan kender han til mine skøjter?
Ånder har vist mig disse ting. Dette er punkt to forresten.
Jeg er blevet besøgt af ånder -
- der blev hidkaldt af nogen og bedt om at slæbe mig hen foran et spejl -
- så jeg kunne se sandheden.
Har De drukket?
Ikke endnu, men det gør jeg senere. Jeg vil udbringe en skål -
- for fædre og mødre og børn -
- og hvem der end måtte være samlet i hjemmet til jul.
Punkt nummer tre vedrører børn. Punkt tre:
Belinda, dammen, hvor du ynder at skøjte, er lukket.
Den er gjort ubrugelig.
Tim, du vil ikke tage ud at skøjte.
Du vil blive hjemme, læse din bog og lære at flyve i stedet.
Sker dette, når folk drikker laudanum?
Nej, dette sker, når nogen endelig forstår...
...tvinges til at forstå... hvad det vil sige at være menneske.
Det var det hele... Tak.
Checken bliver leveret personligt.
Glædelig jul... Glædelig jul.
Jeg følger Dem ud. Det er fint.
Jeg ved ikke, hvad der er sket Dem, og det er mig ligegyldigt.
Deres 500 pund vil vi tage imod, men de køber ikke tilgivelse.
Tilgivelse vil aldrig være fortjent, forventet eller ønsket.
Fra nu af er min gebet fremtiden.
Jeg vil bare være så god, som jeg kan være.
For ånderne, det klare lys...
...og spejlet... takker jeg Dem.
Sov godt, Jacob.
Hvorfor ville der være kameler i snevejr?
Ånder...
...af fortid, nutid og fremtid...
...der er stadig meget at udrette.
Tekster: Natascha Tøsse www.sdimedia.com